Nord og Syd
MONT ROYAL-PLANTAGEN 1848
Er far tilbage?
Han er derinde.
Hør, George ...
- Du forstår stadig ikke. - Det vil jeg ikke.
Jeg vil hellere bevare dit venskab.
- Priam tilhører min far. - Nej.
Det forstår jeg ikke.
Jeg rejser i morgen, Orry.
Godt. Jeg følger dig til toget.
Det får toget til at standse.
Er det dét?
Det er godstoget til Charleston. Det kører jævnligt.
Passagertoget kommer om ca. 20 minutter.
Priam!
Stop!
Priam!
Priam ...
- Nej, Orry. - Det kommer ikke dig ved.
Nåde, mr. Orry.
For guds skyld! Han vil hellere dø end tilbage.
- Du ved ikke, hvad de gør ved ham. - Så lad ham gå.
Han tilhører som sagt min far.
Gør det nu. Hvis ikke for Priams skyld, så for min.
- Du udnytter vores venskab. - Ja.
Godt, Priam. Så løb.
Løb, før jeg skifter mening. Løb!
Godt. Et liv for et liv. Du reddede mit.
Jeg vil være din forlover, hvis du vil have det.
Men få ind i hovedet, at vi lever anderledes hernede.
Det er vi nødt til.
Du må aldrig blande dig igen.
Eller bede mig gå bag mine egnes ryg.
LEHIGH STATION I PENNSYLVANIA TRE UGER SENERE
Jeg, Constance, tager dig, George, til min ægteviede mand.
Og jeg vil elske og ære dig.
I medgang som modgang.
I velstand som i armod.
I sygdom som ved godt helbred.
I medgang som i modgang.
I velstand som i armod.
I sygdom som ved godt helbred.
Til døden os skiller.
Tænk at blive tvunget til at overvære en katolsk gudstjeneste.
- Det er en skændsel. - Vær stille, Isabel.
De holder det i det mindste under private former.
Der var såmænd ikke kommet nogen alligevel.
Vær nu stille, Isabel.
Må jeg bede om ringen?
På vegne af den hellige kirke -
- og staten Pennsylvania -
- erklærer jeg jer hermed for mand og kone.
Værsgo at kysse bruden.
Værsgo.
Tak, Billy.
Det tager en evighed.
Det er ikke hver dag din storebror bliver gift, Billy.
Det ved jeg godt. Jeg ønsker mig bare et andet sted hen.
Hvor ville du gerne være?
Mon de vil have mig på West Point?
Vil du være soldat?
Jeg misundte dig og George, da I kæmpede i Mexico.
Det var svært dernede.
Du misunder mig ikke mit ben, vel?
Nej. Jeg vil bare gerne være soldat.
Det bliver du måske også en dag.
Constance, min ven, hvis min William havde levet, -
- ville han have været stolt over at byde dig velkommen i familien.
Tak. Alle har været så søde.
Vi holder allerede af dig.
George, jeg har noget vigtigt at sige til dig og din bror.
Og du og Isabel skal også høre det.
Du er så hemmelighedsfuld, mor.
Det er såmænd noget, jeg gerne har villet gøre længe.
Kom med.
Miss Hazard.
Mr. Main.
- Constance var en smuk brud. - Ja, det var hun.
- Beundrer De skønhed, mr. Main? - Ja, det gør jeg faktisk.
Hvad med en kvindes intellekt? Beundrer De også det?
Jeg har lige hørt, at sydstatsmænd er ligeglade med kvinders meninger.
Jeg kan kun tale for mig selv.
Jeg beundrer en kvinde for alt, hvad hun er, inklusive hendes meninger.
Jaså?
Så vil De måske høre et par af mine.
Det er en stor glæde, at jeg har mine børn omkring mig nu.
Og nu, hvor George har giftet sig og slået sig til ro, -
- er tiden inde til forandring i Hazard Irons ledelse.
- Forandring, mor? - Ja, min ven.
Fra nu af skal George og Stanley dele ansvaret på støberiet.
Hvad?
Jeg troede, at jeg som ældste søn skulle lede Hazard Iron.
Som den ældste står du naturligvis for den økonomiske styring.
Men George får et ord at skulle have sagt i andre anliggender.
George har fortjent det, Stanley.
Og jeg mener, at det er rimeligt ... for jer begge.
Selvfølgelig, mor.
Det glæder mig, George.
Og lad os så gå tilbage til gæsterne.
Hvad har De så lavet de seneste år?
Jeg har arbejdet hårdt for Antislaveri-selskabet.
Jeg skal holde min første tale om en uge i Philadelphia.
Er det sandt?
- De er vist i byen på det tidspunkt. - Ja.
- På vej tilbage til Dixie? - Korrekt.
Når De nu er så begejstret for kvinder og deres meninger, -
- så vil De måske høre en, der faktisk har nogle.
Det er et offentligt møde, og De er meget velkommen.
Tro det, om De vil, miss Hazard, -
- men efter at Deres bror og jeg er blevet venner, -
- har jeg faktisk interesseret mig for nordstatssynspunkterne.
Det skal være mig en fornøjelse at høre Deres tale.
Nå, der er du, Orry.
Jeg ... eller vi har noget, vi gerne vil spørge dig om.
Vi vil invitere dig og hele din familie -
- til at besøge os her på Belvedere næste sommer.
Søen er dejlig på den årstid.
Det lyder herligt, ma'am. Jeg siger ja tak på familiens vegne.
Åh, mor, så må vi have fat i arkitekterne, -
- så vi kan få bygget slavebarakker omme bagved.
Virgilia!
- Undskyld. - Der er kun ét at gøre, mor.
Når Virgilia er sådan, skal man ignorere hende.
Det er en glimrende anledning -
- for forloveren til at udbringe en skål for brudeparret.
Med største fornøjelse.
ANTISLAVERI-BEVÆGELSEN I PHILADELPHIA, EN UGE SENERE
AFSKAF SLAVERIET
- Godaften, sir. - Mr. Greene fra Pennsylvania.
Mr. Gerritt Smith, en af lederne i vores bevægelse.
Mig en fornøjelse. George Hazard. Min hustru Constance.
- Glæder mig. - Og vores gode ven Orry Main.
- Hazard fra Hazard Iron? - Ja.
Så må De være i familie med miss Virgilia.
Min søster. Kender d'herrer hende?
Vi er kommet på grund af hende. De må være stolt af hende.
- Stolt? - Ja.
Hun har udrettet store ting for vores sag.
Hun knokler med en energi, som er lige så stor som hendes skønhed.
Hvis hun kan sætte ord på det, hun brænder så inderligt for, -
- så er slaveriets dage talte fra i aften.
Mine damer og herrer, velkommen og godaften.
Jeg har den ære at kunne præsentere -
- en mand, hvis personlige prøvelser -
- symboliserer slaveriet, den djævelske institution, -
- som naturen og alle anstændige mennesker afskyr.
En mand, som ved Guds vilje omsider er blevet fri, -
- men har været udsat for ondskab og tortur -
- i hænderne på menneskelige uhyrer, der holdt ham som træl.
Mr. Frederick Douglass.
Tak, venner.
Jeg er ... meget glad for at være her.
Jeg er glad for at kunne istemme dem, jeg har arbejdet med -
- med henblik på at løfte åget fra mine brødres skuldre -
- og fremskynde den dag, hvor de får deres frihed.
Venner, slaveriet må afskaffes.
Det kan kun ske ved at håndhæve retfærdighedens principper.
I taler håbefuldt om at nedstemme det.
Men jeres millioner af stemmesedler gør det ikke af med ondet.
Det har slået rod dybt i nationens hjerte, -
- og kun Guds sandhed og kærlighed kan rense landet.
Jeg vil bede jer ... Nej, jeg vil bønfalde jer om -
- at kigge nærmere på den amerikanske slavehandel, -
- som støttes af amerikansk politik og amerikansk religion.
I vil se mænd og kvinder, der opdrættes som svin til markedet.
De drives af sted på nationens hovedveje -
- af mænd bevæbnet med pistol, pisk og bowie-kniv.
Bemærk den 13-årige pige, som græder ... Ja, græder, -
- når hun tænker på sin mor, som hun er blevet flået væk fra.
Gå til slaveauktion og se mennesker blive undersøgt som heste.
Og kvinder, der udstilles på rystende vis -
- for de amerikanske slaveopkøberes blik.
Og bemærk den hulken, der stiger op fra gruppen, -
- når de bliver solgt ... og fjernet fra hinanden for evigt.
Fortæl mig, kære borgere, hvor under Guds sol, -
- man finder en mere djævelsk og rystende forestilling?
Bravo! Bravo!
Jeg har nu den udsøgte glæde -
- at præsentere et nyt og utrætteligt medlem af vores organisation, -
- som frygtløst har valgt at slutte op om Guds arbejde.
Tillad mig at præsentere miss Virgilia Hazard.
Kære venner, der er et aspekt af slaveriet, -
- der er så ækelt og depraveret, at selv vi her på talerstolen -
- har vægret os ved at løfte låget for det.
Jeg skammer mig over at stå her med min stigende indignation, -
- en anstændig, kristen kvinde, der taler til sine egne, -
- tvunget til offentligt at afsløre en synd så skændig, -
- så ond og så degenereret.
Sydens modbydelige system -
- er afhængigt af den gratis arbejdskraft.
Og hvor, mine damer og herrer, kommer de nye slaver fra?
Når de gamle og svagelige har slidt sig ihjel?
Eller er blevet tævet ihjel? De kommer da fra slaveriet selv.
For den egentlige afgrøde i sydstatsplantagerne er mennesker.
Ja, kære venner, sydstatsplantagerne -
- er udelukkende farme, som avler sorte.
Hun er en fornærmelse mod alle kvinderne i bevægelsen.
Kæmpebordeller, som er ejet og ledet af degenererede aristokrater.
Liderlige mænd, som får afløb for deres dyriske lyster -
- hos de forsvarsløse kvinder og børn, de holder fanget.
Gud i himlen protesterer mod disse blodtørstige satyrer, -
- ethvert anstændigt menneskehjerte skriger forarget: " Nej!"
Nej!
- Nej! - Nej! Nej!
Nej! Nej! Nej!
Orry, hun taler ikke på alles vegne.
Ikke på dine, men på alle andre tilstedeværendes.
De må ikke gå, mens miss Virgilia taler.
Desværre, sir. Jeg skal nå et tog -
- hjem til South Carolina, så jeg kan avle sorte.
Om forladelse, miss Hazard.
Frue ... De var storartet.
Det trodser enhver beskrivelse.
Tak, mr. Greene. Jeg sagde bare, hvad jeg følte.
De sagde ting, som ikke er blevet sagt, -
- og som skreg efter at blive sagt, Deres lidenskabelige tale -
- og fysiske præsentation berørte mig dybt.
- Det er mig en stor ære at høre. - De har gjort os en ære.
Jeg tænkte på, om De ville spise en sen middag med mig -
- og tale videre om min reaktion.
Jeg har taget mig den frihed at bestille et lille måltid.
Jeg er lykkelig over Deres billigelse, -
- men De er vist en gift mand.
Min ægteskabelige status skal ikke stå i vejen for frihedens sag.
Det gør den heller ikke, mr. Greene.
Men frihed gives under ansvar, -
- som vore forfatningsfædre så rigtigt sagde.
Måske en anden gang, -
- når De selv er fri.
Miss Ha ...
Madeline!
- Kan du ikke svare? - Jeg sov og hørte dig ikke, Justin.
Hørelsen fejler ikke noget, når dine slavekvinder kalder, vel?
Jeg har hørt om din sidste barmhjertighedsgerning.
Jeg gør, hvad jeg kan for at hjælpe.
Du har noget af et rygte på egnen:
Den barmhjertige Madeline.
- Den gravide niggers engel. - Lad nu være, Justin.
Min kone skal ikke bruge sin tid på at lege jordemoder for mine slaver.
Du vil måske hellere miste børnene?
Er det børnene, du er bekymret for, kære?
Ja, også børnene.
Mine egne. Dem du ikke giver mig.
Jeg vil have en søn.
Jeg vil bare have min egen dreng.
Se for pokker på mig, når jeg taler til dig, kvinde.
Indtil du giver mig en søn, holder du dig fra de sorte skøger. Forstået?
Det vil jeg håbe for dig. Jeg holder øje med dig.
Husk det.
Jeg har redet forbi 100 gange i håbet om, at du var her.
Jeg har forsøgt at holde mig væk, men kunne ikke.
Der er ikke gået en dag, uden at jeg har tænkt på dig.
Forlad Justin, Madeline. Vi kan løbe væk sammen.
- Jeg kan ikke bære ... - Det kan vi ikke.
Han får ikke lov at stoppe os.
Du kender ham ikke. Han ville jage os som slaver.
Vi ville være flygtninge uden rettigheder.
Det er kun dig, der tæller.
Lad dig skille, Madeline.
Hvis jeg så meget som foreslog det, tror jeg ...
I mit hjerte ...
... er jeg gift med dig.
Og det vil jeg altid være.
Træd tilbage.
- Få mig ud! - Væk fra bygningen!
Wiley, få mændene ud. Lav et lazaret til de sårede.
- Kom nu! - Hvad er der sket?
Der er mænd, der dør.
Jeg henter dem. Tag jer af mændene.
Gå ikke derind. Det er et inferno.
Hjælp!
Hjælp! Jeg er herhenne! Hjælp!
Hjælp.
- Er De uskadt, mr. Hazard? - Hent alle byens tre læger.
Jeg har sendt August af sted, men går også selv nu.
- Er De vis på, De er uskadt? - Hvorfor sprængte det i luften?
Trykket, sir.
Forstærkningsbåndene ... Jeg beordrede dem installeret.
Ja, sir, men mr. Stanley afblæste det.
Hvorfor afblæste du min ordre, Stanley?
Der var ikke råd til det.
Råd til det? Hvad med alle disse døde arbejdere?
De har familier, som er afhængige af os, Stanley.
Familier, som nu har mistet ægtemænd og fædre.
- Jeg beordrer båndene installeret. - Det har du ikke autoritet til.
Gu har jeg så. Du bestemmer kun i bankanliggender.
Vi forstærker omgående båndene og betaler 5000 dollars i erstatning, -
- skønt det er en ringe trøst, til de dræbte mænds familier.
- Det er sindssygt. - Det er det eneste anstændige.
Du underskriver bare bankpapirerne, Stanley.
Ellers lader jeg 100 fabriksarbejdere overtale dig.
George. Stanley.
Jeg kommer lige fra støberiet.
- Jeg er rystet over det, jeg så. - Ja, mor.
Det nye system duer ikke. Vi kan ikke dele autoriteten.
Nej, og det vil jeg gøre noget ved.
Jeg har lært meget om firmaet efter din fars død.
Ikke fordi jeg var særlig interesseret, -
- men fordi mit ansvar over for støberiet krævede det.
- Det er en skændsel. - Betvivler du mine evner?
Jeg er ked af, hvis det virker sådan.
- Mor ... - Jeg gav dig økonomisk kontrol.
Derved har du gang på gang kunnet hindre Georges forbedringer.
Du nægtede at bruge kul i stedet for trækul, -
- selvom George beviste, at kul var mere effektivt.
Du nægtede at anskaffe nyt udstyr eller udbedre det gamle, -
- og nu denne frygtelige eksplosion. Herre du milde!
Det var ikke min skyld.
Nu vil jeg prøve at give George den økonomiske kontrol.
- Så må vi se, hvordan det går. - Mor, det kan du ikke tage fra mig.
Du og George får lige meget at skulle have sagt på andre områder.
Jeg er fast besluttet, Stanley, og vil ikke høre et ord mere.
Jeg forstår dig bare ikke.
- Hvorfor stod du ikke fast? - Hun var jo fast besluttet.
Du lader bare George trampe på dig.
Mor siger, at vi er lige.
Din mor siger, at vi er lige.
Bortset fra at George nu sidder på pengene og dermed magten.
- Hvad kan vi gøre? - Ingenting.
Vi må bare vente.
Indtil vi kan se vores snit til at få tilbage, hvad der er vores.
- Det kan tage årevis. - Fordi du var en slapsvans.
Vi skal nok få chancen.
Vi får alt det tilbage, som din bror George har stjålet fra os.
Ham og hans irske tøjte.
De kommer til at fortryde det her.
Fortryde det inderligt.
FEM ÅR EFTER
Kære venner, når vi overdrager Tillet Main til Gud i dag, -
- må vi huske disse ord:
" I min fars hus er der mange boliger."
" Hvis ikke, ville jeg så have sagt, -
- at jeg går bort for at gøre en plads rede for jer?"
Og jeg ved, at Herren har en særlig plads til Tillet Main.
Hans familie må ikke sørge.
Hans døtre Brett og Ashton må bære ham i deres hjerter -
- og glæde sig over, at denne kærlige fader og ægtemand -
- nu er hos vor Herre og frelser til evig tid. Amen.
- Mor, du skal sove. - Ja, Orry.
Far ville have ønsket, at du passede på dig selv.
Jeg kan ikke forstå, at han er væk.
- Han elskede dig meget højt. - Det ved jeg godt.
Han forstod bare ikke altid at vise det.
Jeg kommer også til at savne ham.
De holder af dig.
De holder ikke af mig. De behandler mig som en fremmed.
Var det ikke for mit efternavn, ville de slet ikke have mig her.
Jeg ved godt, at jeg er en fremmed.
Men blod er blod.
Det skulle man tro, at de respekterede.
En fætter er en fætter, selvom forældrene er fattige.
- De har givet dig et hjem her. - Men hvilket hjem?
Gamle Clarissa behandler mig som et barn.
Og Orry, herren i huset, tror, at han er en konge.
Han tænker slet ikke på mig.
Jeg er ikke mere familie, end du er.
Jeg kunne lige så godt være en af deres slaver.
Den følelse bryder du dig ikke om?
Nej.
Du er den eneste, der forstår mig, Semiramis.
Selvfølgelig gør jeg det.
Jeg har altid været slave.
Det betyder ikke, at jeg har brudt mig om det.
Jeg er ked af, at det er sådan.
Du må hellere tilbage.
Klokken er mange.
Goddag, mr. Orry. De er tidligt ude i dag.
Det er rart at få de kedelige opgaver fra hånden tidligt.
Jaså?
Du er hermed fritaget fra dit arbejde på Mont Royal.
Du får en måneds løn og kan vælge dig en hest i stalden.
- Hvorfor? - Jeg bryder mig ikke om din facon.
Ikke det? Jeg har da altid gjort mit bedste.
- Deres far har aldrig klaget. - Min far og jeg er forskellige.
Jeg må gøre, hvad jeg finder rigtigt.
At opsige en mand, der har knoklet ...
- Du kommer ingen vegne med vrede. - Nej.
Hvad hårdt arbejde ikke hjælper på, gør snak slet ikke.
Men der vil komme en dag, hvor De angrer det her.
- Det forsikrer jeg Dem. - Det tror jeg ikke.
Farvel.
Semiramis, kom tilbage.
Lad os få en omgang mere, bartender.
Hvad er I for en samling usle drukkenbolte?
Tre mere til selskabet af din slags, Salem.
Vores penge har du ikke noget imod, Graves.
Tre Barbados. Store.
- Jeg slipper ikke for den stamme. - Hvabehar, Salem?
Rager ikke dig, knægt. Hold din grimme Main-næse for dig selv.
- Du fornærmer min familie. - Din familie?
Kalder du dem det?
Det er ikke det, de kalder dig.
Jeg er heller ikke selv så vild med Mont Royal-delen af familien.
Men jeg har talt med nogle slaver om dig, mr. Jones.
Rent faktisk forsvarer jeg dig.
Da de sagde, du ikke var en svinesti værdig, sagde jeg, at det var du.
Han har en revolver.
Bliv der!
Jer tre.
Forsvind. Lad det gå lidt raskt.
Du hørte, hvad jeg sagde, Salem.
Du får besøg af betjenten i morgen.
Charles, for pokker! Du slås på kroen som en simpel bomuldsplukker.
- Og hvad så? - Har du slet ingen stolthed?
Det skal retfærdigvis siges, at Jones startede det.
Det er meget godt, sir, -
- men en gentleman nedlader sig ikke til at slås med en som Jones.
Du er en skændsel, Charles.
Du er ikke min far! Ingen af jer bryder jer om mig.
Jeg er ligeglad, hvad du siger.
Hold vejret.
Den kan ikke blive strammere, Ashton.
Hvad ved du om det? Du er jo stadig et barn.
Uanset hvor mange blonder, ville du stadig ligne et fyrretræsbræt.
- Hvorfor siger du den slags? - Det er jo sandt.
Desuden er små børn kære, -
- og du har kær barnehud og barneunderbenklæder, -
- og du vil nok stadig være et kært barn, -
- når du sidder som en kær pebermø.
- Fætter Charles. - Han har været ude hele natten.
Du kan godt lide ham, ikke?
Jeg prøver at få den forældreløse dreng til at føle sig hjemme.
Engang var jeg rigtig sød over for ham, og ved du så, hvad han sagde?
" Hold afstand, kære kusine. Jeg har gennemskuet dig."
Men jeg er da ligeglad. Han dør alligevel snart.
Dør? Hvad mener du?
Hvad tror du, han har lavet i nat? Kissemisset med Sue Marie Smith.
Hun er jo forlovet med sin fætter Whitney.
Ja, dit fæ. Og hendes fætter Whitney dræber Charles for det.
Han skulle hellere dræbe Sue Marie. Hun har gloende underbenklæder.
Du ved ikke, hvad det vil sige, men det gør jeg.
Hvad er det egentlig, De vil, mr. Huntoon?
Jeg ønsker Deres gavmilde hjertes billigelse.
Jeg vil bede om Deres tilladelse til at gøre kur til Deres datter.
Min datter?
Nej, sir. Jeg vrøvler.
Deres søster. Miss Ashton, sir.
Ved De nu også, hvad De gør, Huntoon?
Det er kærlighed, sir.
Jeg forguder den jord, hun træder på.
Sagde jeg noget forkert, sir?
Det er en smagssag, sir.
Sådan. Jeg er stram som et trommeskind.
Hvornår offentliggør du og James Huntoon jeres forlovelse?
Hvordan kommer du på den tanke?
Hvorfor er han her ellers for at bede Orry om lov til at gøre kur til dig?
Han har planer, mit barn.
Hvad ved jeg om, hvad en gammel mand tænker?
Han er over 20.
Jeg har det sådan her med ham.
Du må ikke le. Det er sandt.
Jeg kan ikke fordrage hans gamle fjæs og små, skelende øjne -
- og klæbrige kys.
Kys? Har du allerede ladet ham kysse dig?
Bare en lille smagsprøve til at bløde ham op.
Hvis du ikke bryder dig om ham, hvordan kunne du så?
Det er da flintrende ligegyldigt.
Alle siger, at James bliver en stor mand en dag.
Man kan ikke have for mange store mænd for sine fødder, vel?
Kan du aldrig være alvorlig, Ashton?
Jeg er skam alvorlig.
Jeg kunne såmænd finde på at gifte mig med den blødsødne James.
Hvis jeg kan se en fordel i det.
Kort sagt, mener jeg, at jeg er hende værdig.
Måske endda ganske værdig til at vove at bede om Deres søsters hånd.
" Vove" , ja. Lige det rette ord.
Jeg er måske allerede ude af betragtning?
- Nej, slet ikke, James. - Det håber jeg da ikke.
Jeg er jo South Carolinas yngste sagfører.
Jeg er for delstaternes rettigheder og tilhænger af John C. Calhoun.
Efter hans bortgang stiler jeg efter politiske embeder -
- for at kunne videreføre hans fine arbejde.
Og der er dem, der mener, at det ikke er uden for min rækkevidde.
Undskyld mig.
- Jeg må straks tale med dig, Orry. - Vil De have os undskyldt?
Så er min anmodning måske ikke helt uvelkommen på Mont Royal?
Nej. Held og lykke med det. Det får De brug for.
Tak, sir. Jeg finder selv ud.
Nu er den helt gal. Din fætter Charles er i en slem knibe. Kom.
- Hvad bringer Dem hid, sir? - Mit navn er mr. Smith Dawkins.
Jeg repræsenterer min slægtning mr. Whitney Smith, -
- som I aftes overraskede mr. Charles Main her fra plantagen, -
- der fjasede med hans forlovede miss Sue Marie Smith.
D'herrer skændtes, hvorefter mr. Main slog mr. Smith hårdt.
Hvorefter mr. Smith ...
... krævede oprejsning.
Jeg er således kommet for at træffe aftale herom.
- Vil De være mr. Mains sekundant? - Nej.
Mr. Main er for ung til at duellere. Desuden er det forbudt.
Han er gammel nok til at have opført sig formasteligt.
Og som bekendt -
- benyttes duelleringsreglerne jævnligt på trods af loven.
Vær venlig at vise mig ind til mr. Mains sekundant.
Eller endnu bedre til mr. Main selv.
Gerne, men jeg ved ikke, hvor han er.
Vil De virkelig gennemføre den farce?
Mr. Whitney Smith opfatter det ikke som en farce.
- Ej heller Deres slægtning. - Så pyt, da.
- Jeg er sekundant. - Vi lover fuldstændig diskretion.
Ingen vidner ud over familien.
I Smith-familiens tilfælde er det jo hundredvis.
Vi holder os nede på tolv, og det må De ligeledes gøre.
Stedet bliver lysningen ved Six Oaks.
Og tidspunktet tirsdag ved solopgang.
Våbnene ... almindelige duelpistoler.
Hvis betingelserne ellers er acceptable for Dem?
Det er de overhovedet ikke.
Men jeg går ind på det.
Farvel, sir.
Fik du forhindret dette vanvid?
Hvor er galningen?
En, to, tre, fire, fem, seks syv, otte, ni, ti.
Du er død.
- Det kræver bare træning. - Og viden om, hvad du træner til.
Smith Dawkins kom. Du har indtil tirsdag morgen til at redde dit liv.
- Hvad kommer det dig ved? - Jeg vil ikke vanæres yderligere.
- Så jeg er din sekundant. - Hvorfor? Det er min sag.
- Jeg frygter ikke den dengse. - Det vil jeg råde dig til at gøre.
Han vil utvivlsomt dræbe dig, så uforberedt som du er.
- Han har dræbt andre. - Jeg kan godt klare ham.
Nej. Det er noget andet end et bondeslagsmål, Charles.
Det er en duel. I teorien mellem gentlemen.
Man følger nogle ganske bestemte regler.
Du er en Main, Charles. Hører du? Du er en Main.
Jeg kan ikke have, at du tilsmudser familiens navn.
Det skulle da lige være derfor, jeg ikke vil have blæst hjernen ud.
Nu skal jeg lære dig at skyde og vinde. Vi har kun 72 timer.
Du skal have nogle ordentlige pistoler. Stig op.
... fire, fem, seks, syv, -
- otte, ni, ti.
Nej!
Du er for hurtig, og du flår stadig i aftrækkeren.
Charles, frygt får én til at gøre noget overilet, -
- og hastværk bliver ens grav. Vær velovervejet. Om igen.
En, to, tre, fire, fem, seks, -
- syv, otte, ni, ti.
Perfekt! Igen.
Fortsæt sådan, indtil du har det i blodet.
- Vi kan stadig nå at redde dit liv. - Tak, fordi du siger " vi" .
Nu ikke sentimental. Det er lidt for tidligt.
Jeg ved godt, at du er bange. Det er kun en fordel.
Ham påfuglen derhenne, -
- han er for dum til at være bange ... endnu.
Prøv at se ham. Han beholder kappen på.
Udseendet betyder mere end hans liv, og da han ikke er bange, -
- er han måske ikke forsigtig nok.
Det er du.
Husk at give dig god tid.
Vær rolig og velovervejet, så fælder du ham.
Du er en Main.
En, to, tre, fire, -
- fem, seks, syv, -
- otte, ni, ti.
Du er nødt til ...
Rejs dig op, Whitney.
Rejs dig op!
Tag imod bifaldet, Charles.
- Det er jo hans familie. - Han viste sig at være en kryster.
De viser deres beundring for dit mod -
- og din storsindethed, i og med du ikke dræbte ham.
Du har vist alle de dyder i dag, -
- en Carolina-gentleman skal have. Jeg er stolt af dig, Charles.
Skål for livet.
Takket være dig.
Jeg skylder dig mit liv. Al den tid, du brugte på mig.
- Uden dig havde han dræbt mig. - Formentlig.
Men det du gjorde, gjorde du.
Hidtil har mine slagsmål vakt mishag. Hvorfor er det her anderledes?
Regler, Charles.
Der er et strengt æreskodeks mellem gentlemen, som skal overholdes.
Selv i slagsmål. Især i slagsmål.
Det er det, jeg vil, Orry.
Være en hædersmand. Ligesom dig.
Tror du ...? Er der nogen chance for, at jeg kunne komme på West Point?
Du ville aldrig bestå adgangsprøven.
Du er begavet nok, men har ingen uddannelse.
Men hvis du mener det alvorligt, -
- så kan du få undervisning.
Jeg har aldrig ment noget mere alvorligt i hele mit liv.
De er udsøgte.
Her er mine " Pennsylvanias stolthed" . Det har taget år at få dem i gang.
Det er svigermors yndlingsroser.
Det er nok den smukkeste have, jeg har set.
Mor har også knoklet som en slave.
Og herhenne er mine klatreroser. Jeg har forsøgt at lave mønstre.
Virgilia, kan du ikke smutte ind og se, om kokken har teen klar?
Ministerens kat er en aktiv kat.
- Ministerens kat er en arrig kat. - Ministerens kat er en artig kat.
- Ministerens kat er en agtet kat. - Ministerens kat er en blød kat.
- Ministerens kat er en bly kat. - Ministerens kat er en broget kat.
Ministerens kat er en blaprende kat.
Er du stadig vred over, at South Carolina ville løsrive sig?
Gu er jeg så. Er du ikke?
Jeg tror ikke, de forsøger igen.
Og hvis de gør, vil det ikke blive to adskilte lande.
Jo, det vil det netop blive.
Jeg har naboer, som ikke skændes om slaver og staters rettigheder.
- De hader sydstatsfolk. - Der snakkes også i South Carolina.
Mine naboer er heller ikke vilde med yankee'er.
Men det er ikke flertallet, George. Det er fanatikerne.
Jeg håber, du har ret.
For trækker South Carolina sig ud, vil mange stater slutte trop.
Og så er man nødt til at tage parti.
Sikke en ung mand, din Charles. Allerede en rigtig sydstatsgentleman.
Næste efterår skal han og Billy på West Point.
- Være kadetter sammen, som vi var. - Hvad så, når de kommer ud?
- Vi kæmpede på samme side. - Det bliver næppe muligt.
Hvis du tipper båden, ryger du også i.
Hvor skal du hen?
Måske er der alligevel håb for nord og syd.
I hvert fald, hvad angår de to.
Han trådte mig over tæerne, da vi dansede.
Jeg er nødt til at sige det, Ashton.
Jeg synes, han er så flot.
Billy? Han går an.
Men i forhold til Charles tager alle sig godt ud.
- Hun er utrolig spændende. - En rigtig ballademager.
Jeg vil råde dig til at styre fri af hende.
Vælg hellere Brett. Kig lidt nærmere på hende.
Billy, skynd dig herhen.
- Jeg har brug for dig. - Jeg kommer.
Hvad laver du?
Jeg står lige her, Billy, -
- og venter på dig.
Ashton ...
Nå, er det sådan fat?
Bare rolig, min smukke, han får hurtigt nok af hendes spil.
Lad os gå en tur, vi to.
Slaveflugtloven bør ophæves helt.
De ændrer den kun for at tækkes dem sydpå.
Jeg er helt fortabt, når talen falder på den slags.
De må holde Dem informeret, mrs. Main.
Vi får ikke sandheden at høre fra mandfolkene.
Det var sådan en dejlig eftermiddag, Virgilia.
Den ændrede lov, mrs. Main, fjerner flugtsagerne -
- fra de enkelte stater og overdrager dem til forbundsregeringen.
- Gavner det ikke flygtningene? - Jo, umiddelbart. Det er det værste.
I virkeligheden giver det slavejægere ret til at gå ind i frie stater -
- og fange undvegne slaver, selvom de her er garanteret deres frihed.
Det er langt værre end før.
Vores repræsentanter forsøger at bevare unionen.
De går kun sydstatsfolkenes ærinde.
Så er det godt, Virgilia. Vi er her for at have det rart.
Hvis du ikke kan lide sydstatsfolk, hvorfor inviterede du os så?
Ashton, sæt dig ned, og opfør dig som en dame.
Nej, lad mig svare barnet. Der var ingen, der spurgte mig.
Men når I nu er her, kan I lige så godt få sandheden at vide.
Sandheden, miss Virgilia? Den De fortalte i Philadelphia?
-" Degenererede sydstatssatyrer" ? - Benægt det, hvis du tør.
Jeg vil råbe det fra husets tag.
Slaveejere er ikke andet end horkarle.
- Vi må hellere tage af sted, George. - Nej, lad være.
Virgilia. Giv vore venner en undskyldning.
Dine venner, George.
Deres livsstil er frastødende og forkert.
Godt. Sig til dine venner, at de ikke behøver at rejse.
Jeg bliver bare på mit værelse, -
- så jeg ikke behøver se på dem og høre deres ækle sydstatsstemmer.
Orry, og I andre ...
I må ikke lade Virgilias ord ødelægge vores første sommer sammen.
Bliv hos os.
Mor?
Godt, George. Vi bliver.
Tak, George.
George ...
Der er noget, jeg har tænkt på. Husker du mit første besøg her?
Vi besøgte Hazard Iron og talte om et bomuldsspinderi.
Du bad mig vise dig alt, hvad vi havde lavet til spinderier.
Ideen er måske bedre end nogensinde før.
Hvorfor?
I øjeblikket bliver al bomuld sendt nordpå eller til England.
Prøv at forestille dig at have et spinderi i South Carolina.
Prøv at forestille dig, hvis man kunne væve bomuld her på stedet.
Det kan jeg godt forestille mig. Hvis vi var kompagnoner.
Jeg bad bare om et godt råd, ikke penge.
Sidst sagde jeg, at Hazard Iron kunne fremstille maskinerne.
Nu har jeg lagt nogle penge til side, og det lyder som en god investering.
Det er langt bedre, end jeg havde håbet på.
Men jeg stiller én betingelse.
Ikke noget slavearbejde.
I orden.
"Main og Hazard". Det lyder godt, ikke?
Næsten lige så godt som " Hazard og Main" .
Er du sikker på, det var det, George sagde?
Et bomuldsspinderi i South Carolina?
Jeg frarådede ham det, men det er jo hans penge.
Og det er vores redning.
Tænk, at George er så dum, at han investerer i Syden.
Hvordan kommer det os til gode?
Tænk dig om, Stanley.
George investerer i et område, der betragter sig selv som vores rival.
Han kommer til at miste alt i den tåbelige spinderispekulation.
Og så kan din mor se, at hun begik en stor fejl.
Og at du burde lede Hazard Iron.
De er så modne, Billy. Prøv at se.
De ser indbydende ud.
Jeg har gemt dem til dig.
Nu skal jeg give dig et.
Var det godt, Billy? Vil du have mere?
- Ja. - Så skal du få noget mere.
Tag det hele. Bare tag det hele.
Nej, Ashton. Det går ikke.
- Din bror ... - Ingen får noget at vide.
Nej, Ashton.
Jeg har lyst til det, men nej. Det går ikke.
- Så glem det. Jeg går hjem. - Ashton ...
Du må ikke være vred. Jeg holder af dig.
Holder du af mig?
Hvis du gjorde det, ville du ikke være sådan en pokkers gentleman.
Jeg klarer mig selv, tak.
Jeg håber ikke, du er vred på mig.
- Lad være. Jeg er vred på dig. - Det var ikke for at fornærme dig.
Tusind tak for en pragtfuld sommer.
Det er os, der takker for, at I kom.
Orry og jeg vil gerne se jer i Carolina, -
- så snart I har tid. Vi insisterer.
Hun giver sig ikke, når hun har sat sig noget i hovedet.
I er nødt til at sige ja.
- Så siger jeg på alles vegne ja tak. - Vi venter jer på Mont Royal.
Endnu engang mange tak.
- Main og Hazard? - Hazard og Main.
- Hav det godt, gamle ven. - I lige måde.
På gensyn.
Farvel.
- Farvel, Orry. - Farvel.
Nysgerrige kælling. Hvor vover du at følge efter mig?
Er du skinsyg over, at hun giver mig det, du ikke kan?
Jeg burde slæbe dig ind og vise dig, at jeg kan få et drengebarn -
- med hver en tøjte på plantagen, bortset fra dig.
Du er ækel. Ækel!
Nu kan du ligge der og rådne op for min skyld.
Thisbe!
Madeline?
Rolig.
Jeg slår ham ihjel. Jeg slår ham gudhjælpemig ihjel.
Det må du ikke sige. Du må ikke engang tænke det.
Jeg kan ikke lade dig gå hjem.
Lad mig sende dig væk, så følger jeg efter snarest muligt.
Du kan se, hvor farlig han er.
Han finder mig.
Han slår mig ihjel.
Han slår os begge ihjel.
- Men hvis du bliver ... - Tingene må forblive, som de er.
Han ved stadig ikke noget om os, -
- og han må aldrig få noget at vide.
Lov mig det.
Så er det her det sikreste sted.
Han vender ikke tilbage hertil.
Det her ændrer intet mellem os.
Intet.
Du ved, det værelse, jeg har talt om.
Det, der har været sadelmagerværksted.
Det er dit, hvis du vil have det.
Du skal vide, hvad det skal bruges til.
Du må ikke blive vred, og du må sige nej, hvis du ikke vil have det.
- Åbner du et bordel? - Vær nu alvorlig, George.
Hør her ...
Jeg vil gøre Belvedere til et led i undergrundsbevægelsen.
Når frie negre kan hjælpe, så kan vi også.
Du ...
- Vil du skjule undvegne slaver? - Ja.
Det er farligt, Con.
Du overtræder slaveflugtloven.
Bliver det opdaget, ryger du i statsfængsel ... mindst.
Det ved jeg godt. Jeg har overvejet risikoen.
Men, George ...
Kom. Der er noget, du skal se.
Han blev konstant mishandlet uden at have gjort noget.
Det blev for meget for ham, så Abner stak af.
Han er nået hertil via venner i netværket.
Hele vejen fra Raleigh.
- Du er i sikkerhed her hos os. - Tak.
Jeg beundrer dit arbejde, Joel.
Ingen andre end mor må vide noget. Virgilia er upålidelig og Billy ...
Ja, han er for ung.
Hvis nogen opdager noget, er det sket med os.
- Men du har min støtte. - Tak. Det vidste jeg.
- Når først du havde set det. - Du kender mig alt for godt.
Det er Orry, ikke?
Det er ham, du tænker på.
Nu er vi kompagnoner, -
- og jeg hjælper folk, han opfatter som forbrydere.
De er ikke forbrydere, og nogen er nødt til at hjælpe dem.
Orrys holdninger er en del af hans arv.
Det tager generationer at ændre dem.
Når vi kommer til Mont Royal om nogle uger, -
- får vi at se, hvordan han er vokset op.
Det vil være noget af et chok for visse personer i vores familie.
Virgilia tager gudskelov ikke med.
George, hun vil med, og hun bad mig tale med dig om det.
Svaret er nej.
Det kan du ikke forbyde hende.
Efter det, hun gjorde, da Main-familien var her, kan jeg.
Hun virker oprigtigt ked af det.
Hele familien blev inviteret, og så gælder det også hende.
Ingen regnede med, at hun ville. Det ved Virgilia godt.
Orry er for høflig til at stille betingelser.
Se på det på den måde, George ...
Måske vil Stanley og Isabel ikke med, hvis Virgilia tager med.
Ville det dog ikke være trist?
- Får jeg lov at tage med? - Jeg fatter ikke, hvorfor du vil.
Du hævder jo at hade sydstatsfolk.
Du siger altid, at had skyldes uvidenhed.
Det er muligt, at jeg har taget fejl. Men jeg må erfare det med egne øjne.
Dig i South Carolina er som en fakkel på et krudtlager.
Jeg skal nok være sød.
Den mand er min bedste ven, Virgilia.
Jeg taler hverken om løsrivelse eller slavefrit område.
På æresord.
- Jeg vil sværge ved Bibelen ... - Du har givet mig dit æresord.
Det må jeg acceptere. Tag med.
- Pragtfuldt. Jeg pakker færdigt. - Lige et øjeblik.
Kom her.
Bibelen ligger derinde.
- Farvel, mrs. Walker. - Farvel.
Tekstning: SDI Media Group
[DANISH]